Ja herregud... Jag vet inte ens var jag ska börja. Om jag skulle sammanfatta hela dagen i en mening skulle det bli "För mycket folk, för varmt och för jobbigt". Men om jag istället bara sammanfattar själva träffen, så blir det istället "För lite tid för att prata med alla intressanta människor".
Men om vi börjar med del 1 av dagen. Att ta sig till Bellmansro. Jag tog bilen till närmaste busshållplats och bussen kom snällt på utsatt tid för att köra mig till Uppsala centralstation. Väl där noterade jag att pendeltåget till Stockholm var ett kort tåg, så jag fegade ur och satte mig på tåget redan tio minuter före avgång. Jag ville inte riskera att få stå... Pendeltåget gick snällt hela vägen till Stockholm, satt i närheten av ett väldigt högljutt partygäng, där ytterligare en medlem anslöt sig i Sollentuna tillsammans med en stor flaska Dompa (!) som de hjälptes åt att tömma innan vi var framme i Stockholm. Kände mig som jag var 85 år gammal på väg till en syjunta. Framme på centralen var det lite knixigt att hitta till spårvagn 7, jag har förvisso "bott" på centralen i fyra år, så jag har lätt för att hitta där, men de har byggt om en del sen dess. Det hade varit enklare om de jag frågade (tre olika SL-personer) hade sagt att spårvagnen var bredvid Nils Ferlin och mitt emot Åhléns...
Klev i alla fall på spårvagnen (osäker på om min biljett var giltig även här, men det fanns ingen att fråga) och den här gången fick jag stå hela vägen till Gröna Lund. Där blev vi som skulle till Valdemarsudde utslängda, då spårvagnen inte gick längre och ersättningsbuss skulle komma. Häpp. Vet inte hur länge jag stod där, men nån buss dök iaf inte upp. Istället kom det en gammal spårvagn (tänk museum) tuffandes, så jag frågade lite försynt när den stannat om föraren visste var ersättningsbussen var. "Det är vi!" fick jag glatt tillbaka, så det var bara att kliva på och åka sista biten till Bellmansro. Försökte sen förstå på kartan var mer exakt jag skulle ta vägen sedan och började gå mot grönområdet på måfå.
Fick syn på Fru EB i sin fina klänning och då förstod jag att jag äntligen på rätt plats och del 2 av dagen kunde ta sin början.
Om allt möjligt som på nåt vis rör min frihetssträvan. Målet är att sluta jobba 2032, men man vet aldrig vad livet hittar på. Du når mig enklast på frihet2032 at gmail.com
Prenumerera på:
Kommentarer till inlägget (Atom)
Det som inte dödar, härdar
Jag vet inte jag. Jag tycker snarare att jag känner mig som en urvriden disktrasa. En disktrasa som när som helst börjar storgråta, för de m...
-
Det blev en riktigt mysig picknick i Enköping, kanske aningens varmt, men det fungerade bra att sitta i skuggan. Som vanligt när FIRE-perso...
-
Inspirerad av Frihetsmammans inlägg om att orka jobba så gjorde jag en liten studie på en av mina kollegor (detta är dock applicerbart på må...
-
Jag vet inte jag. Jag tycker snarare att jag känner mig som en urvriden disktrasa. En disktrasa som när som helst börjar storgråta, för de m...
Det låter som ett äventyr bara att ta sig dit. Undrar hur det hade gått för mig som hade fått åka genom halva Sverige ��
SvaraRaderaMvh
Investeringsundersköterskan
Ja herregud, det var en upplevelse. Men hemresan var ännu värre, stay tuned till i övermorgon. ;-)
Radera